13 Mai 1903 – “În Şepreuş (comitatul Arad) erau alegeri pentru un nou primar. Solgăbirăul Csukai (n.r. Csukay Gyula) nu vrea să accepte de candidat pe Iosif Matia pe care–l cerea poporul, ci face primar pe Florea Dica (n.r. Lica ?) Pârvu, cel dat cu Ungurii. Poporul nemulţumit protestează. Jandarmii la ordinul lui Csukay trag asupra mulţimii. Gloanţele ucid 4 oameni, rănesc greu 10 şi rănesc uşor vreo 30 de persoane. Ancheta, natural, stabileşte că jandarmii „se apărau”.”
Textul de mai sus îl regăsim în mai multe lucrări publicate de-a lungul vremii, începând cu Vasile Stoica în ”Suferințele din Ardeal”, în Monografia comunei Șepreuș, în “Urmașii lui Attila”, scrisă de Radu Theodoru, etc, un adevărat compendiu al crimelor și torturilor aplicate de către unguri românilor din Transilvania.
![13 Mai 1903 - În comuna Șepreuș jandarmii ungur trag la ordin împotriva românilor](https://glasul.info/wp-content/uploads/2024/05/jandarm-ungur-revolta.jpg)
Pe scurt, cu ce s-au confruntat țăranii români din comuna Șepreuș, județul Arad, în perioada alegerilor pentru primar din 1903: protopretorul Csukay Gyula(n.r. subprefect de Chișineu), cunoscut pentru faptele sale de corupție din perioada alegerilor (n.r. vezi avocatul Lázár Loránd îl acuza pe Csukay Gyula ca fiind responsabili de cumpărarea a 300 de voturi cu prilejul balotajului de la Chişineu) a încercat să-l pună cu de-a sila primar pe Pârv Florea Lica, care era agreat și sprijinit de ungurii din administrație, deși după numărarea voturilor alegerile fusese câștigate de către Mihai Indricău, favoritul comunității locale.
![](https://glasul.info/wp-content/uploads/2024/05/Csukay-Gyula-900x285.jpg)
“Şeful comisiei electorale decide continuarea votării pentru a forţa schimbarea rezultatului. Protestele şepreuşenilor atrag însă riposta jandarmilor. Aceştia folosesc armamentul din dotare şi sunt înregistraţi 6 morți.”
Deși faptul în sine este foarte grav, autoritățile locale din fruntea comitatului își declină autoritatea de a lua măsuri, prevalându-se de limitarea prerogativelor în asemenea cazuri datorită autonomiei comunale. Așa se face că nimeni nu este pedepsit pentru acest masacru și situația este mușamalizată administrativ. Acesta este doar un episod dintr-o lungă serie de astfel de incidente sângeroase care s-au tot repetat de-a lungul și de-a latul Transilvaniei și Ungariei vreme de câteva decenii bune.